Ozvéna západu. (Clarkson, Neb.) 1913-19??, October 28, 1914, Image 6
t DRASAR Mina byla by rada vice zvede la, a pater Justin mluvil tak tajemne, nesrozumitelne ! Nodo- lala a zeptala se: "0 neco jste se s tatinkem a sestfickou nepoho-j dli? 0 nejaky majetek? Myslila ! jsem, ze kdo do klastera vstoupi, vseho majetku se zfici musi?" "Piariste" si vlastne fikaji, ze jsou knezi svetsti, ze nepfebyvaji v Master e, nybrz v koleji. Ale pra vidla klasterni, dobrovolna chudo ba, to jest, nejmeni, a cistota neze neni, jakoz i poslusnost i pro ne plati. Sliby ty jsem ucinil, do fadu jseni vstoupil, rozumu z toho ne maje a neveda, ze by dedictvim po matce 0 mne postarano byti mo hlo. Necitim se jiini vazan." V Mine, ozvala se radost, kdyz pater Justin takto pohrdlive o zavazcich svych mluvil, a zase, po Mednouc na jeho hluboce vaznou tvaf, skorem se ho bala. Nevedela, a teprve po chvili prohodila : ' ' Ma minka vase uz davno umfela?" "Byl jsem skoro rok novicem. Mel jsem v torn spatf ovati pokyii od Boha a osidla se sebe shocjiti. J a byl pravy dedic domu!" "Mate tarn dum?" divila se div ka. "Dum v ryuku pravovarecny, mnoho roll a luk a dilce stodol! Dosud jen otec a sestra jmeni ro dinne si privlastnovali, muj podil na penezich byl pouze na papife, bytu v dome nasem jsme uzival leda na dny, tydny. Vyhlasovali 0 mne, ze jsem zaopatfen, ale nas fad muze se dues nebo zitra roz padnouti, pfedpovidaji to jeho cle nove jiz davno, anebo ja. sam 1110 liu z neho do sveta vstoupiti. Kdo mi pak co da, nez si pevneho po staveni jineho dobudu?" Byl tak rozcilen temito uvahami, tak casto mu pripadajicimi, ze mimodek pu-( stil divcinu ruku a zdvihl se s travniku. Take Mina vstala. "Jsem jen Moupe nezkusene devce, pane pro fessor, ale to bych vam sama nera dila, abygte se ' vseho vzdaval. Mo je maminka rika, ze nektery 616 vSk tak .dlouho ze sveho rozdava, az na konci zivota ani na svicku mu nezbude.'' fiekla to tak vazne, usedle, az se Michl, pfes vseeko svoje rozru seni usmal jeji rade: "Vy jste muj dobry genius, Mino," zerto val, klada ji ruku na siji. "Po slechnu vas, a nebudu jiz otci a sestfe plnyma rukama sypati. Nemeli byehom si vlastne temi mr zutymi starostmi kaziti krasne dnesni odpoledne; sedneme si za se." "Ne, ne, pane professor, pojd' me uz, je cas, abych se vratila, mam pofad strach, ze z dnesni vy chazky budu miti mrzeni," odpi rala Mina chvatne. "Pujdeme nej prve ke dvoru a ja vas pak pove du peknou cestickou lesem, kde mnoho lidi neehodi. Nasly jsme si ji loni s Nanny, je na ni stin a brzy se po ni dojde do mesta." Sbehla se strane a lehkym kro kem, sotva se dotykajie zeme, be zela k nize polozenemu "dvoru v Brdatkach", ohlizejic se ani ne tak po Mi chip vi, jako nejde-li ne kdo za nimi. Skoro bez dechu za stavila se pod rozkvetlymi stroniy ; tvafe ji hofely, krasne modre oei zive svitily pod tenkou mollovou ehemisettkou dmula se sije a iia dra, az se viditelne chvela kytice uvadajiciho bezu na prsou zatknu ta. Michlovi zdala se vtelenim sve ziho mladi, zadouci zenske krasy, ano, ona byla tou ceskou pjvou, Hevou, jemu, osamelemu Adamo vi, 2ivou, Devou, ktera z noci jej vytrhne! Pristoupil zase tesne k ni aza ruku ji uchytil, kdyz za bocila na pesinu, vedouci brzy vzhuru po svahu, brzy nizici se k hlubokemu udoli. Lehky stin sblizujicieh se stro mu brzy je pojal, zdalo se, ze jsou zcela sami, daleko vzdaleni lid skych zraku. Touzebnymi, skoro plain ennymi pohledy svych "u himcxyfch" oci zahledel se pia list do drobne divky, ktera, pf ed i$r 15? Napsala Tereza Novakova. mm bezela, odhrnujic s eesty vet ve keru a nizkych stromu. "Chte la byste se k nam, do me domovi ny podivati, Mino?" ptal se ji nezne. "Co by vasi rekli? Nezname se ? "Nemohli by niceho namitati, kdybych vas do domu po matce sve uvedl jako svoji pfitelkyni, jako jeho pani! Ach. Mino, pfed stavuji si, jak byehom v lasce manzelske tarn v dome ryneekem zili a hospodafili! " "Pane professor," vykfikla div ka, uhybajic se jeho zhavemu de. chu, "vy jste zapomenul " "Anebo bych dum svuj prodal a jinde, tfeba v cizine se usadil,"' mluvil Michl chvatne dale. "Co udelali jini piariste a knezl, Ko cher, Tobis, Rouge, dokazal bych take, jen kdyz bych vedel, ze chee te byt moji Zivou, mym dobrym geniem. S vami, jako Kolhir, i Slavy bych dosahl, pro jejiz sluz bu prodal jsem svobodu obcan skou, mrtvym se stal ! Mino, Mi no " Silnym vzepetim strhl ji vsecku k sobe, divka se branila, snazila se vymaniti se z jeho lok tu, tu spadla uvadavajici kytice k zemi, zlaty spendlik se uvolnil, a za nim sklouzla ji s ramenou pruhledna chemisette, odhalujic jeji neznou zaruzovelou siji, na niz pod bradou hnedly dve kulate skvrny. Ted' Michl pozbyl napro sto rozvahy; pokryval zpola od halena iiadra prudkymi polibky, zabloudil k ustum, tvafim, a 11 e chteje rtu v zadostivosti sve od trhnouti, zanechaval na pleti div cine cervene stopy. Mina, vsecka jsouc zmatena stra chem z jeho vasne, i z vlastniho rozechvem, pokryla si oei rukama a dala se do bolestneho vzlykani. "6, ze jsem s vami sla, pane pro fessor, ze jsem s vami sla! Co by maminka f ekla, kdyby miie videla! Ona by mne proklela, ni kdy ke mne se uz znat neebtela!" Jeji narek ochladil vasniveho muze trochu, ale pfece f ekl s bo lestnou vycitkou: "Vy mne tedy nemate rada? Vy nechcete byt mou milenkou?" "Mam vas rada, ach, mam," plakalo devce, "ale jen pomyslete, ze my dva nemuzeme byt jako ji ni milenci. Vy jste knezem a v klastefe, to jeste mnoho vody u plyne!" "Vefte, pfece, Mino, ze se pfi cinim ze vsech sil, abych svobod nym se stal a vas jako sroji milou ehot' do sveho domcv;; si uvedl. Nechci vac ucinit r.osfi-.stRou, uy brz st'astnou, vefite? A budete doufat v nasi jasnou budouc nost?" "Vefim vam, a budu cekat, tre ba bych mnoho roku cekala," fe kla Mina a podavala mu ruku, ma jic oei piny slz. "Ale nesmite se chovat tak, abych se vas bala! Ted' jdete po pesinee, pane pro fessor, musim si najit svuj zlaty spendlik, je to pamatka." Michl shybl se a podal Mine tf pytiei se ozdfibku: "Nesmim vam pomoci, Minko?" prosil zase zk dostive. Vilemina zalomila rukama. 'Ach netrapte mne, ach, eo si pocnu, jsem uz cela uplakana, jak se domu dostanu!" "Ne, nechci vas trapiti, po slechnu." Sel oiravdu po pesine sam; divka uhladila si prsty za hyby sve chemisetty, pfipjala ji 0 pet spendlikem, v blizke struzce, jez prudce se svalu a pfes pesinu spadala, omocila satecek a pfejela si nekolikrate tvaf. Ach, kdyby byla ji maminka vi dela ! Anebo Nanny ! Coz ta, ta by se radovala A snad umela by si lepe poradit nez ona, Mina ! Pomalu, bazlive sla za svym pfi telem, a kdyz jej dostihla, ryehle pohledela mu ve tvaf, je-li jiz u klidnen. Piarista videl, ze je Mina zara zena, i snazil se mluviti mime, ne napadne. Ptel se, kdy se ji matka vrati, vypravoval ji, ze si povsinil krasnych kvetin, ktere pestuje y OKnecn sveno poKoje, ze siysi kuz dodenne i zpev jejiho kanarka. Vilemina okrivala a pfichazela do sve miry. "6, fijalky brzy do kvetou, ale balsaminy :pokvetou cele leto, a z jejich semena na rok zas nove vychovam!" "Snad kvety z jejieh semena kdysi manzelskou jizbu nasi zdo biti budou," zaseptal Justin, sklo- niv se k devceti, nanovo hluboce se zardivajicimu, "a kanar v ni svoje pisnicky zpivati bude ! Dou fate, Mino?'' "To je u Boha," vydecha tezce. A zaehytivsi vycitavy pohled pfi teluv, dodala: "Chci doufati a ce kati." Pesina rozjashila se nym, brzy zatocila se na h ornate prostran stvi, milenei spatfovali pfed se bou several cast mesta a uvaly tahnouci se smerem k sv. Janu pod Skalou. Kdyz Mina uzrela jedno tlive chodce tudy se prochazejii, prosila : "Rozejdeme se, pane professor, nechci se ta s nikym potkati. Mohl byste se jeste tro chu projiti, ja pobehnu nejkrat si cestou domu." Upirala k nernu oei tak upenlivym pohledem, ze neodpiral, jen prohodil: "A kdy vas uvidim?" "Vyjdu si nektery den, tfeba vsedni, k Bozi Vode a pujdu ko lem residence, pfijd'te pak za mnou. ' ' A jiz ani ruky mu nepodavsi, bezela opacnym smerem, nez jaky naznacila mu k prochazce. Michl dlouho v lukach pod Brdatkami se nezdrzel; jakmile Minin svetlemo dry sat zmizel mu za stromovim, dal se smerem k zavodi, berouh skemu to pfedmesti a prosed obe ma starobylymi branami, sire na mesti uzavirajicimi, brzy dosel pi aristske residence. Nez vstoupil do jeji barokni bra, ny pod vizkou, utkvel jeste dlou hym pohledem na domku v lii kaeh ; Miny neuvidel, lee ona byla tak zive pfitomna jeho mysli, jak ji na lesni pesine drzel v naruci a ja slibil, ze mu vseeko povim na ziznivyma rtoma ulpival na jejimjvecer, tak jsem spechal!" Use neznem tele, jak v jeho loktech ! dl ke stolu uprostf ed, zahledel se plakala a zase mu slibovala, ze touzebne v divku a snazil se ji pfi- chce vefit, doufat! Toho vecera brzy od superiora vratil se've svuj pokoj'icek a d - same noci .nepokojne pp nem prO-lale chazel. Citil, ze dnesni odpoledne je meznikem v jeho zivote, ze bez Miny, bez Evy nelze mu osamele mu Adamu ziti, ze musi fad i knez stvi opustiti a zajistiti si novy; zi- vot. V srpnu, jakmile skonci skol-jne kolleji uz teskno k nesneseni. . ni rok, odjede do Policky a ujme Jen moje kapesni hodinky cinkaji se dedietvi sveho. Co otec a Jo- na polstafku, ktery jste mi dala. hanna naznacovali 0 diteti Fran-1 do toho velikeho ticha, asi jako tiskove z pastvice; kteremu take vam, Mino, podle vaseho psani ka tfeba dedietvi zajistiti, to on .nar-klasternik tu zpiva. Douiam. neuzna. Jen on je pravym dedi-Jze mi brzo vy cinkaji, a vam kanar cem matcinym, as nim bude Mi tu dozpiva " Podival se vy- na, Ziva, krasna Deva! znamne na Minu; ona jen hlubo- Vilemina dobehla domu, uzavfe ee vzdyehla. la se ihned a jako zlomena klesla! "A cim jste se vy stale zabyva u stolecku, zabofujic hlavu v siti. la, mezi tim co ja v puchu zakuv Zdalo se ji, ze dycha v jedinem ucil?" ohni, bylo to po prve, ze octla se j "Vzdyf vite! Jsem skoro pofad v naruci vasniveho muze. Odstro jivsi se, zahy ulehla, ale spati ne mohla. Znovu prozivala zhave ty chvile, ve strachu a pfece v roz- kosi. Stydela se, ze dala se tak li-betuji, aby Bull i lide vasi velikou bati a zase si vycitala, ze milence dobrotu odmenili. Pfed velikonoc od sebe odmitala, ze nepfimkla se nimi svatky chodila jsem kazdy k nemu pevneji, vsecka. Ach, slad-1 patek na kfizovou cestn, a ted', ka, sladka, je laska, Nanny rna pravdu. Ale co bude dal? X. Byl cerven r. 1844, ctvrty v me sici tyden, dny jasne, zhave ; do Minina tieheho pokoje silne vone ly posledni kupy sena s luk odva zene, zaplava slunecniho svetla ci nila jeji v-soke balsaminy' jeste pestfejsimi, ona i z tmave hnedi stareho, vykladaneho nabytku vy luzovala ohnive reflexy, cely po koj, jenz se divce casto zdal nevy slovne smutnym, dnes vypadal ve seleji, utulneji. Take jeji stale az detsky svezi tvaf a krasne modre oei hyly dnes vyjasnenyj podi-7a-la-li se ven, a zachytila-li za rohem obrysy residence, eosi jako chveni, jako radostny usmev zamihlo se ji kolem rtu. Je sama, maminka opetne pro dleva u sestiy na Zbiroze: pise, jak se tesi z roztomileho vnouce te, holcinky Stechovy, nechce se ji ani od ditete, zpet do Beromia. Ale Mina dnes sama nezustane: dnes pfijede ze Slaneho, kde odv' fijna je professorem, jeji pritel pater Justin. Snad jiz je v residenci u pana superiora Beleekeho, snad nevsim la si povozu, snad sestoupil u Hor- ni brany Vyhledla oknem, i na prah nesmele vysla ; ale na silnici pfed residenci bylo ticho pusto. Nepokojne tekala 00 jizby, utfela ploehu nabytku, ktera se ji zdala zaprasena, uskubla svadly listek na balsaminach, uschlou snitku na silne vonici bazalce, 11a klonila se ke sklenene vaze, napl nene kytiei drobnych mesicnich ruzi, po nekolikate urovnala svoje bile siti na stolecku u okna jako vzdy nakupene: konecne zastavi la se u klece kanara, kteiy dues v tizivem horku jaksi mdle a line zpival. ' Kdyby pan professor dues ne- pfijel Vypocitala si die na- vstev jeho dfivejsich, 0 vanocich, pfed syatky velikonocnimi, ze by tu mohl byti 0 tfeti hodine. Jiste je mnohem vice! Podivala se na pradelnik, kde hlasite tikaly hodi ny s alabastrovymi sloupky a hru bymi rokokovymi figurkami, sta re to dedietvi z rodiny otcovy : ne bylo vice nez pul tfeti! Tak line ten cas utika ! Skoro beznadejne nahledla zase oknem kolem rohu, ale hned ucouvla, lined bezela do tiehe, pekne urovnane kuchynkj'' a na prah domku. Tu potkala se s piaristou. "Jak dlouho ne jdete!'' vycitala couvajic ryehle ze siiiky do- bytu, aby snad domacich nestali se sved ky jejich vitani, a zastavila se te prve v pokojiku. Justin sevfel drobnou divku do naruce a libal ji celo, vlasy, jeste nez odlozil klobouk a plastik. "Jsem rad, ze se vam zdal cas dlouhy, je to svedeetvi, ze jste se na mne tesila. A ja sotva se v residenci oprasil a umyl a s pate rem Beleckym par vet promluvil ! Vyptaval se na slanske pany bra try, na nemocneho provineiala, a tahnouti k sobe. Mina v nesriazich pfece couvala. i' - Maminku jsem cekala uz vcera, nepfijela ze Zbirova ani dnes,' pravila, zardivajic se a usedajic k druhe strane stolu. "Snad se zdr zite, uvidite ji." "Vzal jsem si dovolenou jen na dva, tfi dny. Bylo mi v te ohrom- sama hospodynkou, siti mam mno ho. Chodim rano na prvni msi sva tou a tarn vzdy za vas, sveho do brodince a pfitele modlitbicku 0- kdyz je hezky cas, taky k studan ce putuju a vzpominam, jak jsme tarn chodili spolu." Justin pfes still uehopil se Mini ny ruky: "Je vam draha Vilhel mino, jiste take teskno jako mne "Dal jste mi na pamatku ty Hankovy "Pisnicky", a tarn je jedna, tu si casto fikam, i notu jsem si k ni nasla, ' vykladala prso tomile, a vyskocivsi se zidle, beze la ke stolu sicimu a vytahla zpod slozenych kusii pLitna maly u hledny svazek. "Podivejte se," u kazovala na versiky : "Pfekazky snad musi miti kazde stvofeni, co vsak osud bude ehtiti zadny nezmeni." "Tim se obveseluji." Michl Vileminu u sebe zadrzel. "Take ja si, draha Mino, zpivam ve sve osamelosti pisnicku, vzpo minaje na cas, kdyz jsme se vidali pfi msi studenstke " "Ja vim," usmala se. "Jiz jsem dost pracoval, pfestanu kazati' a podivavsi se mu hluboko do oei, septem pokracovala. "Rad svuj knezsky slozim." To take zpi vate? Ach, chtela bych, chtela, ne jen abyste to zpival, ale podle mno bych slibu udelal!" Polibil ji na celo: "Zpivam tak, ale jeste jinou rozmbilou pisnic ku ze sbirky naseho Erbena: "Kdyz te vidim, ma panenko, v torn kostele kleceti. nemohu vie Bohu slouzit, musim na te hlede- ti !" Jmenuje se take "Pfekazka", opisu vam ji, Mino, anebo vam ee lou knizku poslu. Vy tak hezky zacinate po ceskn psat, potesila jste mne skoro tolik, jako vdyz jste mi k svatku onu krasnou ko sili vysila." "Bala jsem se, ze se mi vysme jete ! A pf ec jsem vam chtela vy hovet, kdyz jste si tolikrat ode nine ceske psani pfal. Jde mi to tezko." "To si jen, Minko draha, mysli te. Ja zase nahlizim, ze vam cesti 11a vicej od pera jde nezli nemci na ! Vy uz pro jmeno sve musite byti dcerou Slavy, Cechie, nine pak pruvodkyni budete k sla ve, k slovu, k jitru, k stesti." Vilemina vzdy byla vsecka zma tena, kdyz zacal Michl 0 Slavy dee fi, a nevedela, jak na jeho fee od povedjti. Pujcil ji sice pfede dve ma roky s jinymi ceskymi kmha mi i Kollarovo dilo, ale ona brzy je odlozila, nerozumejic mu ani trochu. I ted' kdyz k oblibenemu svemu rceni se vratil, porozume la jedinemu, poslednimu jeho slo vu a zacli3Ttila se ho. "Stesti! My slite, ze dojdeme stesti? Ze Jo sahneme cile naseho?" Mavla ru kou jakoby odmitave, beznadejne a sklonila hlavu. "Vy byste ho dosahnouti ne chtela?" ptal se ji s vycitkou, vas nive. "0 chteni neni! vy jste nad se- jbou panem, panem nad svym jme nim. Ale nine svobodna vale neni 'dana Ja jen vseeko Panu Bohu poroucim a do jeho vule se Jodevzdavam." Nezdvihla oei, aby nebylo znati, ze je ma piny slz, ale Michl pfece videl, jak ji kanou na kfecovite spiate ruce. "Snad maminka brani ' zvolal piarista polekan. "Tak na hle ! Kdykoli jsem byl u vas nav stevou, vlidne se mela ke mne." Mina zavrtela hlavou. "Moje maminka si to vzdycky za velikou cest pokladala, ze jste k nam pfi- chazival, pfece pan professor z j residence, a byla vam zavaza- na za vasi dobrotu k Adolfovi, k Eduardovi a k mlademu Stechovi. Maminka prvni rok ani nevedela, 1 'ze jsme si lasku a vernost slibili; teprve loni to Klecka V37zradil. Vi te. ieste jak se opil a vam pfed I residenci vycet', ze jste se schazel se mnou na lukach, na "Hofe", 1 11 studanky a ze jste nine libal? Maminka to zaslechla " "Ten ozralec ztropil mi tu mno ho zleho," pravil piarista polnie van a bubnoval prsty na desku stolni. "Ale byl jsem u vas pak jeste castokrate navstevou, na pod zim i v Praze "u Valsu" jsem se s vami, s maminkou a s vasim bra trem doktorem sesel, a ona 0 ni cem se nezminovala, ze by byla proti nine a oumyslum mym!" "Maminka si na vas netroufa. Ale co jsem se ja naplakala, kdyz Klecka tehdy na nas to vyzradil ! Mela jsem oei stale otekle, snad se pamatujete? Maminka mi vy citala, ze takova znamost' k nice mu byti nemuze, ze z knezstvi neni vyvaznuti, ani z klastera. Napomi- nala mne, abych mela rozum A ted', ach, Boze, muj Boze, Nan ny Ungrova. '"' Vilemina slo- zila lokte na stul, zabofila do nich hlavu a plakala tak prudce, ze ne byla s to dale mluviti. Michl snazil se vztyciti ji, sklo nil se nad ni, hladil ji ruse kade fave vlasy a domlouval ji lasky plne: "Uklidnete se, draha Mino, co je s Annou Ungrovou? Psal jsem vam pfece, ze bude nam ko mornou. az stavu manzelskeho do sahneme." Teprve po delsi chvili odpovida la Vilhelmina, majic tvaf jeste sta le do rukou zabofenu : 'Psala jsem ji to take, ale to neni to! Na nynka, vite, ze byla vzdycky tako va. ztfestena, chtela sveta uzivat, , uziti lasky, ona v Praze padla s jednym zenatym, to ditko ji umfelo " "Neplacte pro ni, Mino, ujme me se ji, nahradime ji jeji nestes ti." "Ach, maminko, ach, ja ne st'astna, maminka na ni ukazu je a me napomina, abych si z ni nebrala pf iklad ! Ach, ta hanba, a. ja nic neudelala, ja mamince od pfisahla, ze vas rada zanecham, kdyz budou velike pfekazky! Mina ted' vzlykala jeste prud ceji a svym pocinanim si i Michla rozrusila. "Ne, Mino, neznam pfe- kazek, a vim, ze nechci nic zleho, chei jen, co statisice lidi chce, a co neni. proti zakonum bozim. Knezske bezzenstvi neni mravne, je proti pfirodnimu fadu, tudizr nemravne ! Bull stvof il muze a ze- iim, a chce, aby se laskou spojili. j My dva tu lasku k sobe chovame , a k sobe tedy nalezime. Dokud ziji, jchci se spravovat umem, to jest ; rozumem a vuli svou,- kterez jsour. dary od Boha. On nechce, aby chom proti rozumu a vuli sve jed- nali, jako jsem ja ucinil, zaslibiv se tomu, co splniti nemohu. Uji stim vasi maminku, ze se zadnym slibem vazan necitim, a ze vsecka osidla pfetrhnu. Vefte, Mino ma. draha, Zivo moje a Hevo, ze s va mi dobfe smyslim, ze ubliziti vanx nechci!" - Hladil ji zase vlasy a chtel zno vu jeji tvaf pozdvihnouti. "Ach, lide jsou tak zli, zavistivi!" pla kala divka dale. "Vsimli si toho, ze dostavam od vas ze Slaneho ne bo z Policky psanieka, a tu ten posel a jedna baba v sousedstvf hned zklepali, ze si mne ehcete vzi ti za kuchafku!" Miehlova ruka lezela nehybne na hlave divcine ; zamyslil se. To byla taz hrozba, kterou sestra je ho Annu Stursovou, sestfenkur pfed lety tolik poboufila, ba od Drasaru temef hnala, a od te doby tolikrate, kdyz se v Budejo- ;vicieh a za prvniho pobytu v Sla nem s divkami bavil, byla jim ' i jemu vrzena ve tvaf jako urazka. Mpa, neslysic jeho odpovedi, po zdvihla hlavu. "Smejslite tak se mnou, pane professor ? Ja jsem jeit chude devce, sirotek, ale tak byeV- N se nesnizila ! A moje maminka by to ani nedovolila " Sepiala kfecovite ruce a lamala v rozcileni svoje utle prsty. "Proc mne tak podezfivate, Mi no? Zapomnela jste, ze ja i otee muj zvali jsme vas do Policky, a byste se s maminkou na muj dum. a byt podivaly Ba, chtel, jsem jiz loni, abyste sla k otci memu jako- 'jeho druha dcera, dokud tarn ne muze te byti jako moje ehot!" , Divka pfestala plakati a se svi- jeti. To moje mammka taky uzna la, ze nam pantata vas i vy, pane professor, davate vsecku cest, a ze se opravdu zda, jako byste se ,11111011 dobfe smejslel. Ale ja jsem nemohla svou maminku opustiti musila jsem detinsky poslechnout, a takjr pro lidskou pomluvu- a pro obtiznou cestu " Michl jako by neslysel jeji o mluvy. "Ja za jiste nejsem ten, ktery. divoke svazky knezske schvaluje, nebo sam v nich by ziti chtel! Vidime kazdodenne, jaka. nestesti z nich poehazeji. Nyni o- pet nebohy Koun borohradecky. . ' dolozil napolo pro sebe. "6, podivejte, co se stalo! Ne- ;kde blizko nas?" (Pokracovani.) Novemu predplatl teli za$leme tento ro man od zacatku uplne zdarma. Odporucte tento ca sopis vasemu souse du, zdaliz neni odbe ratelem, mnrsMf ftSTHE OB